В бойовому арсеналі тільки кулемети Калашнікова та гранати, а натомість – потужна внутрішня сила, відвага, нестримне бажання знищити ворога: про події в березні-2022 пригадав захисник з Кривого Рогу.
Криворіжці з перших днів війни стали на захист рідного Криворіжжя та України.
Тоді ж було створено Криворізьку окрему бригаду Територіальної оборони, воїни якої й прийняли на себе ворожий удар, але вистояли і змогли у співпраці з іншими військовими підрозділами звільнити Криворіжжя від рашистів.
Ось як ті події згадує криворізький захисник з позивним «Каска».
![](https://krlife.com.ua/wp-content/uploads/2023/04/341101835_216899827626188_5918300896643972621_n.jpg)
«Бої за Баштанку зламали плани ворога. Ті героїчні події перших днів березня 2022-го назавжди залишаться в пам’яті наших воїнів, які мужньо відстоювали місто.
Того дня командування батальйону 123 бригада тероборони ЗСУ ухвалило рішення зробити все можливе, щоб ворог не пройшов далі. На той час підрозділи мали в бойовому арсеналі лише автомати Калашникова та гранати. Ворог же був оснащений важкою броньованою технікою, гаубицями, гранатометами, крупнокаліберними кулеметами та іншою зброєю.
Спогадами про ті події ділиться боєць на позивний «Каска»:
«Ми переміщалися дуже швидко, малими групами. Невідомо звідки у нас бралися сили. Коли закінчувались боєприпаси, бігли до поліції поповнювати арсенал. Як це не дивно, але тоді не було страху за своє життя, кожен з нас думав про свою родину. Я житель Нового Бугу, моя сім’я проживає там, тому не хотілось, щоб загарбники пройшли далі. Ми шукали перші ліпші укриття, які зустрічалися на вулиці, що стали нашими позиціями для обстрілів ворога, а при виїзді з міста в сторону Нового Бугу, залягли під дорогою і намагались усім, що у нас було, вразити техніку, яка безупинно рухалась».
Для переважної більшості тероборонівців це був перший справжній бій. Скрізь чатувала смертельна небезпека. Військовослужбовці, які мали бойовий досвід, підказували побратимам як і коли можна маневрувати, коли вражати противника, а коли перечекати в засідці і, діждавшись слушного моменту, показати ворогам, хто є господар і що їм тут зовсім не раді.
«Вражали їх стрілецькою зброєю, була невелика кількість гранат, а коли в районі автовокзалу зупинили ворожий Урал і знайшли там РПГ зі снарядами, тоді вже лупили з нього. Ця зброя дуже допомогла в бою. Ми кілька разів з допомогою трофейного РПГ зупиняли колону: по вулиці Героїв Небесної Сотні, Ювілейній, на центральній греблі. Фінальну крапку поставила авіація, яка вразила окупантів на трасі в напрямку Нового Бугу і в напрямку села Добре. Важливо те, що всі, згуртувалися й оборонялися як могли, з останніх сил, не шкодуючи свого життя».
Зустрівши такий спротив, деякі окупанти, які зайшли у місто, стали покидати техніку й поспішно тікати в різні сторони, а ті, які були на підступах до міста, розвернулися й змінили свій маршрут.
Наразі «Каска» продовжує нести службу у бригаді Сил тероборони та навчає й підтримує своїх побратимів. Ті бої лишили після себе багато страшних споминів, та разом з цим і величезний багаж бойового досвіду.
«Я розуміюсь в психології, тому маю можливості завжди бути поряд із хлопцями, підтримувати їх, перезавантажувати. Це моє, тут я на своєму місці та маю всі ресурси, аби максимально викладатися та наближати нашу перемогу» — переконаний «Каска», – розповіли в Криворізькій окремій бригаді Територіальної оборони.
новини Кривий Ріг LIFE